Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Pålideligt og bedst på NXTGN.org
Nu skal vi smølfe lidt magi.
Der var du jo. Mimosepollen.
Ja. Tigerlilje -
- så essensen bliver magisk og blå.
For at denne magi ikke bliver tom -
- tilsæt til sidst en tanke fuld af håb.
Danske tekster: SUBLiME JV NG Serier
Der var engang en smølfelandsby.
Glade smølfer levede deres lykkelige liv, fuldstændig uvidende om -
- at ikke langt derfra, var den onde troldmand Gargamel -
- igang med at udtænke en ond og grusom plan.
Hold nu op. Du overdøver fortælleren.
Tag det roligt mine blues brødre.
Tak. Hvor kom vi fra?
Gargamel sagde: "Jeg laver min egen uimodståelige opfindelse. Smølfine -
- som skal infiltrere landsbyen og forråde smølferne.
- Det ser ikke godt ud. - Er hun en Frankensmølf?
Ja, og med sin frække opførsel, kom hun helt bag på Smølfelandsbyen.
- Hun oversvømmede endda vores landsby. - Hvad laver du?
Smølferne ønskede hende væk -
- men selvom hun var Gargamels skabning, så Gammelsmølf det gode i hende.
Med kærlighed og venlighed, en fuldstændig forvandling -
- og en hemmelig magisk formel, gjorde han hende til en sand blå smølf.
Og det er sådan vores kære Smølfine blev til.
- Hejsa. - Hej, Smølfine.
Jeg ville ønske, jeg havde det hår...
- Det var fedt. - Hun viser sig bare.
- Hej. - Sikke en smuk morgen.
Hvordan kan hendes hår stadig være tørt?
Dumme tillidsfulde smølfer. Nu er I mine.
- Den lever! - Smølf mod bakkerne!
- I må ikke dræbe fortælleren. - Verden, som vi kender den, er slut.
Hun har en dragetryllestav.
Min smukke skabning. Du er i sandhed fars lille pige.
Smølfine, er du okay?
- Far... - Så så, det skal nok gå.
Havde du mareridt igen?
Hver fødselsdag har jeg slemme mareridt, om hvor jeg kommer fra -
- og det får mig til at spekulere på, hvem jeg virkelig er.
Og hvert år minder jeg dig om, at det ikke betyder noget.
- Kun hvem du vælger at blive. - Er det rigtigt?
Du behøver ikke lytte til denne gamle smølfs ord, gå selv udenfor og kig.
Det er her, du hører til.
Du tilhører Gargamel.
- Du tilhører Gargamel. Sig det! - Du tilhører Gargamel.
- Sig, hej hej. - Hej hej.
- Sig, du er dum som en tudse. - Er du dum som en tudse, sir?
Nej, det er du faktisk.
Og det var endnu en flot illusion af en af verdens bedste magikere.
Gargamania. Trylleshowet som har tryllebundet en hel nation -
- indtager nu City of Light i Paris i Frankrig.
Denne mystiske mand er gået fra ukendt til ustoppelig -
- efter en overraskende opdagelse i New York.
- Yo, fjern dig særling! - Hvor vover du at kalde mig Yo.
Lad mig komme ned.
Yo, kan du lide det?
- Idiot. - Er du i live?
Fra gadekunstner i New York, til det nye hit i Europa, er han -
- den eneste tryllekunstner, der nogensinde har optrådt i Paris operahus.
Bliv på kanalen.
Kan vi ikke bare have en enkelt stille karettur -
- uden at du skal plage mig om jeg har brugt al smølfeessensen?
Jeg udvandt alt, jeg kunne på Gammelsmølf i kongeriget New York.
- Hvor meget essens udvandt du? - Du spildte det.
Jeg spildte det? Hvad snakker du om?
Jeg var nødt til at forvandle den mand til en tudse, det var et trylleshow.
Fordi uden smølfeessens... Hvorfor diskuterer jeg det med dig?
Du har ingen magiske kræfter. Sæt det på din facebookside og slik det.
Eller 'like' det, eller hvad det hedder.
Desuden er der rigeligt med essens tilbage til at fuldføre min plan.
Mit længselsfulde publikum venter. Hej med jer.
Hej, min ensomme lille flok.
I burde alle arbejde sammen med mig.
Selv du min flabede lille pelsklump.
Lad os alle have det stort og mægtigt.
Kom Azrael, fart på.
Hej, smukke. Se, en gave.
Helt sikkert fra en beundrer.
- Den er til dig. - Jeg er mere populær end dig.
- Nej, du er ikke mere populær end mig. - Hihi, jo jeg er.
En lille grøn prik? Hvorfor får du alle de grønne prikker?
Tag den.
- Far vil elske det her. - Hackus vil lege.
Hackus leger med missen.
Dæk mig, jeg hopper ned! Hej misser.
- Hej Vexy. - Okay små Fræklinger.
Hackus til undsætning.
- Bang! - Godt lavet Hackus.
- Træk. - Hackus har fanget en havkat.
Runde tolv går til Fræklingerne.
- Vel sagt min dumme broder. - Det var vist ikke en gave, Azrael -
- det var en fælde.
- Meget morsomt mine små Fræklinger. - Kunne du lide det, far?
Nej, egentlig ikke.
Ved du, hvad jeg ville kunne lide, Vexy? Hvis du var blå som en rigtig smølf -
- så ville din essens give mig magi, som om der var to blå smølfer.
Det ville virkelig glæde mig.
Så I to er bare dybt skuffende eksperimenter.
- Eksperiment? - Ligesom min forræderiske Smølfine.
Banneret skal være derover, tak.
Jeg vil så gerne smadre ham lige midt i smasken.
Hvilken kage. Smølfine vil elske den her fest.
Hvem har spist et stykke af kagen?
Hvorfor kigger I på mig?
Her er min gave til Smølfine.
Tror du, jeg falder for den slags numre?
- Ja. - Giv mig kortet.
- Narret af en dumrian. - Hun kommer.
Overraskelsen bliver spoleret.
Vi må få hende væk herfra.
Der er hun. Opfør jer normalt.
Vil nogen lave noget sjovt på denne særlige dag?
Pyntesmølf, vil du sidde og kigge på dit spejlbillede i vandet?
Jeg er lidt træt af at kigge på mig selv... Som om.
Hej festplanlægger. Hej Selskabssmølf.
Ja, skat.
Sker der noget sjovt, som jeg har brug for at vide?
Nej, kun Smølfe-palooza. Det bliver vildt.
- Ikke Selskabssmølf? - Det er på hele smølfe-nettet.
- Det fik 101 likes på smølfebook. - Bare jeg er på gæstelisten.
- Ingen huskede min fødselsdag? - Overraskelsen bliver spoleret.
Engang imellem kan det være rart med noget tid alene.
- Så smut med dig. - Vi har ikke brug for dig her.
- Farvel. - Vi ses.
Vi snød hende rigtigt, ikke Uvidendesmølf?
Jo, hun aner intet om overraskelsen...
Måske hører jeg ikke til her.
Pust lysene ud, Blue.
Alles problemer er løst.
Det er en økologisk, gluten-fri, antioxidantrig kage fyldt med acai bær -
- lavet af en lokal anti-mishandlingsbager, -
- som påstår, at han aldrig har set en jordnød.
Så kan alle spise, ikke?
- Er tallerknerne PCB-fri? - Nej.
- Vi klarer os. - De er PCB og BPA-fri.
- Far, må jeg skære kagen ud? - Gør det.
Hvem vidste, det ville være så svært at være forælder?
- I får det til at så nemt ud. - Du må have haft en god rollemodel.
Ikke rigtig. Min far forlod mig, da jeg var fem.
Kommer jeg for sent? Gik jeg glip af gaverne?
- Bedstefar Victor. - Tillykke med fødselsdagen, Blue.
Nu starter festen. Hej, jeg er Victor, Patricks far.
Og I må være hans venner, hvilket gør jer til mine venner.
Kom så. Op med armene. I får et knus.
- Du sagde, din far forlod dig. - Ja, det her er min stedfar.
Du har fået nok om lidt, bare vent.
Hvor er min Gracie.
Hvordan har du det? Efter Blue blev født har jeg savnet den store mave.
Der var mere af dig at kramme.
Jeg har gemt det største knus til sidst.
Afstand. Jeg har brug for afstand.
Jeg bryder mig ikke... om... det... her.
Der er intet som et knus mellem to stolte Doyle-mænd.
- Jeg er ikke en Doyle mand. - Du er delvist Doyle.
- Winslow. - Et kompromis, Winslow.
- Ivan Doyle. - Er du ham fra pølsereklamerne?
- Du har ret. - Du fik mig. Pølsekongen.
I anledning af Blues fødselsdag, får I alle en gratis pølser.
- Tak. - Jeg giver.
- Og en til dig. - Er der jordnødder i?
Jeg ville aldrig komme jordnødder i.
- Værsgo, det er okay. - De er stegt i jordnøddeolie.
- Jordnøddeolie? - Hvad?
- Spyt det ud. - Jeg ringer.
Johnny spyt det ud i mors hænder.
Hvad sker der med det barns læber?
Azrael, hent min plan. På badeværelset, ved siden af vasken.
Fader, det er tid til at spise.
- Jeg er svimmel. - Ja, jeg har næsten glemt det.
Jeg skal jo holde jer i live.
Jeg håber, I sætter pris på denne enorme byrde for mig.
- Vis nogle gode manerer. - Tak.
Hvis I var rigtige Smølfer, havde jeg taget essens ikke givet.
Jeg hørte ikke et "tak".
Tæt nok på. Vi skal gennemgå planerne før angrebet på Smølfelandsbyen.
Det er ikke min notesblok. Hvor er min plan?
Blevet digital? Hvad betyder det?
Nå ja, trin et: Skabe Fræklinger.
Gjort. Hvor er trin to?
Lav en portal til Smølfelandsbyen.
Hvad er det for noget med det skubberi.
Trin tre: Skubbe. Jeg fanger min utaknemmelige datter -
- og tvinger hende til at røbe formlen, som Gammelsmølf gjorde hende blå med.
Skub. Så gør jeg jer og hundreder andre som jer blå.
Hackus, blå.
Jeg sætter jer i en skræmmende maskine og udtrækker jeres essens.
Og så ligger verden for mine fødder.
- Gør udtrækningen ondt? - Det er pinefuldt...
Jeg mener smertefrit. Det bliver sjovt... For mig.
Vi kommer for langt. Tilbage til trin to.
Grunden til jeg kom til denne forfærdelige storby er:
Det store jernspir.
Den eneste måde at få energi nok til at lave portalen til Smølfelandsbyen.
Jeg elsker at skabe portaler. Lad os tage hen til jernspiret.
- Det virkede. - Der var lige præcis essens nok.
Nu vil jeg skabe historie. Intet kan stoppe mig nu.
Mine Gargameller.
Nu vil jeg bevise mit geni.
Jeg manglede midler til at skabe en portal i menneskestørrelse.
Far? Jeg kan komme igennem. Lad mig hente Smølfine.
- Lad mig gå. - Ja, lad mig se.
Ælle, bælle, mig...
Du er dum.
Hackus, hør engang.
- Jeg vinder. - Flot spillet, Vexy.
Jeg advarer dig. Din destination er en ren rædsel, -
- en landsby fyldt med en hensynsløs stilhed af fred.
- Og en tvingende munterhed. - Sikke et mareridt.
- Det vil helt ødelægge din søster. - En skam når en slem pige bliver god.
Men hun kender den hemmelige formel.
Så find Smølfine!
Jeg kan ikke forstå det. De ved, jeg har det hårdt med fødselsdage.
Og de huskede den ikke engang. Måske tog Gammelsmølf fejl.
Jeg bliver nok aldrig rigtig en af dem.
Hjælp. Vent.
- Jeg undslap. - Undslap?
Den onde troldmand der skabte mig.
Mener du, Gargamel? Er Gargamel din far?
Men det betyder, at du er ligesom mig.
- Jeg fik dig. - Hvad laver du?
Min far bliver meget glad.
- Smølfine har problemer! - Åh nej!
Kan du så komme her.
Farvel, Smølfer.
- Hvad gør vi nu? - Jeg er temmelig sikker på at dette -
- er Gargamels værk.
- Ja. - Smukke blå.
- Gargamel. - Smølfine, velkommen hjem.
Du spilder din tid Gargamel. Gammelsmølf og de andre kommer efter mig.
- Jeg tror det ikke. - De kom efter Klumpesmølf.
Ja, men Klumpe er en rigtig smølf.
Men det var mig, der skabte dig, husker du vel nok?
Du er ikke min far. Bare lad mig komme hjem.
Du skal få lige, hvad du ønsker dig.
Men først vil jeg have en lille bitte ting.
- Lille bitte. - Hvad?
Den hemmelige formel, som Gammelsmølf brugte til at gøre dig til en smølf.
- Hackus rigtig smølf. Hackus blå. - Ligesom dig, blondie...
Det får vi begge to noget ud af, kan du ikke se det, min kære?
Du giver mig formlen, så gør jeg de Frække her, blå -
- og jeg bruger deres essens til mit dejlige trylleshow her.
På den måde behøver jeg ikke genere dig eller Smølfelandsbyen igen.
Jeg stoler ikke på dig. Jeg fortæller dig ikke noget.
Måske har du brug for at blive overtalt.
- Fræklinger, angrib! - Med fornøjelse.
- Angrib! - Ikke hinanden.
Ikke mig.
Ikke katten. Et dybt dybt skuffende eksperiment.
Vi må redde Smølfine.
- Vi skal hente Smølfine hjem. - Hør efter.
Jeg har gemt nok vand fra den sidste blå måne til en situation som denne.
Jeg har lavet et smølfeportalkrystal.
Så har du ikke brug for en portal. Meget smart, Gammelsmølf.
Smølfesis. Dette bringer os direkte til Hr. Winslows paddehattehus.
Ja, Patrick og Grace hjalp os sidste vi smølfede gennem portalen.
- De ved, hvad de skal gøre. - Jeg vil med.
- Jeg vil også med. - Og mig, jeg vil også med.
Smølfer, jeg kun har vand nok til ni krystaller.
Det er mig selv og tre andre, frem og tilbage med Smølfine.
- Og hvad hvis du ikke finder hende. - Det er ikke en smølflig indstilling.
- Det var faktisk temmelig godt for mig. - Vi skal bruge mod, klogskab og styrke.
Modigsmølf, Klogesmølf og Stærksmølf. I smølfer med mig.
Ja, Skiftevissmølf.
Jeg tror, at Klogesmølf er et glimrende valg.
- Held og lykke med det. - Det var ikke nogen kompliment.
- Kom så, Stærksmølf, vælg én. - Lad os gøre det.
Gør dit bedste.
Tilbage, jeg kender Smølflich metoden.
- Han bliver blå. - Ikke godt.
- Flot klaret, Klumpesmølf. - Jeg har dem.
- Hurra. - Det var ikke det, der skulle ske.
- Undskyld. Jeg gjorde mit bedste. - Jeg bliver oppustet, når jeg rejser.
Nogle gange må man Smølfe som det kommer.
Og så tog Gammelsmølf og hans B-hold...
- Jeg har ansvaret i dit fravær. - ... Og så...
- Bring Smølfine tilbage. - ... hold nu op.
Jeg er glad for hans luftveje er igen fri, og hans læber er normale.
Igen, vi er så kede af det. Hvis der er... Hallo?
Charlie kan få vejret igen, så er vi to, da begge hans forældre er advokater.
Det forklarer, hvorfor de overreagerede.
- De overreagerede ikke. - Han er ved at dø.
Jeg tror, det er tid til den her.
Du har ikke taget kronen med. Sæt ikke kronen på.
Du plejede at elske den. Du havde den på overalt.
- Det gjorde jeg ikke, nogensinde. - Selvfølgelig gjorde du det.
Kan du se, hvad der sker derinde?
- Ja, de bliver venner. - Rent teknisk, så spytter de.
Stop nu. Blue bør vide mere om familien. Det er godt, at han leger med din far.
- Han er et godt forbillede. - Hold nu op.
Han ødelægger alt. Han kommer her, og ødelægger alt.
Da han kom hjem til os første gang, sendte han min papegøje væk.
- Din papegøje? - Min fars papegøje.
Da min far forlod os, efterlod han Zeus. Jeg elskede den fugl.
Jeg var et barn, og Zeus var det eneste, jeg havde tilbage fra min far.
Hent Blue. Blue?
- Bliv der. - Blue!
- Vi kan ikke åbne døren. - Victor, åbn døren.
Jeg kan ikke se.
Jeg er på en mørk livløs planet, der lugter af pølser.
Hvilken vederstyggelighed.
Undskyld hr. Dit ansigt var i vejen.
- Er det Klumpesmølf? - Det lyder sådan.
Er det dig, Klumpesmølf?
- Jeg er blind. - Nej, du er i en pølse.
Hvor er jeg? Dette sted er underligt og skræmmende...
Og så smuk. Hej med dig.
Er alle okay?
Nej. Vi er tabt i mørket og der lugter af pølser.
Hr. Winslow er blevet gammel.
- Stop. De er mine venner. - Venner?
De er blå fremmede, der vil stjæle vores ansigter.
- Nej, det er smølfer. - De sødeste små skabninger nogensinde.
- Ikke mig. - Nej, ikke dig, Gnavensmølf.
- Gammelsmølf. Klumpesmølf. - Patrick.
- Hr. Winslow. - Hej, Grace.
- Er det Blue? - Han er enorm.
Jeg ville ikke være storken, der kom med den dreng.
Blue kan lide smølferne, og Dexter kan lide smølferne.
Sikke spændende det må være for jer alle. Ingen billeder.
- Det er Pyntemølf. - Egoist.
- Hvad laver I her? - Smølfine er bortført.
- Vent. Hvad? - Hvad mener du med bortført?
Smølfet af den frygtelige Gargamel.
Hun var alene, fordi hun troede, at vi havde glemt hendes fødselsdag.
Det var en misforståelse. Men hvis vi finder ham, finder vi hende.
Det bør ikke være for svært. Han er en stor stjerne nu. Han er i Paris.
Jeg ringer til kennelen og du henter Blues pas.
Ja, en redningsaktion. Jeg kommer med. I har brug for al den hjælp, I kan få.
Vent, Blues pas? Vi kan ikke bare rejse til Paris.
I hvert fald ikke os alle sammen.
Så det er en stemme imod, hvem stemmer for?
- Mig. - Selvfølgelig.
Far taber altid.
Det er smølfefamilien, vi snakker om, så vi må af sted.
Hvis vi skal rejse, så lad os gøre det på den rigtige måde.
- Så er vi her. Victor, tager du Blue? - Vi kender alle planen.
Vi tager over til Gargamel, og ser om Smølfine er der.
Og jeg tager til hans hotel og forsøger at finde ud af, hvilket værelse han har.
Victor, du og Blue kan bare checke ind på hotellet.
- Faktisk troede jeg... - Ingen tro. Du og Blue, op med jer.
Det var aftalen. Slut.
- Kør mig til operahuset. - Fint.
- Mit franske er meget sexet. - Jeg vil gerne have dig ved balletten.
- Du kan ikke få mig til en ballet. - Tror du ikke?
Få et paddehattehus.
Giv ham formlen.
Du ønsker at give det til ham.
Du får det bedre, hvis du ikke er sådan irriterende lille møgunge.
Og give ham formlen.
Få hende til at stoppe, det brænder.
Jeg kan fortælle dig alt, hvad jeg ved.
Hackus ved ingenting.
- Ringer den? - Fem minutter, Hr. Gargamel.
Publikum venter. Tid til atter at forbløffe dem.
Hvad mener du med, vi ikke har mere essens?
Vi kan stadig lave showet.
Fordi al den essens jeg skal bruge, er lige her.
Jeg har brug for en lille smule.
- Jeg klipper lidt rundt om ørerne. - Når Gammelsmølf kommer er der ballade.
Gammelsmølf kommer ikke, for farmand er her allerede.
Nu kan du enten være en sød lille pige og komme med formlen, -
- eller du kan bruge resten af dit elendige liv -
- på at blive høstet i min nye superstærke Smølfelator.
Det er helt op til dig.
Far. Far.
Godt arbejde. Og for dig, godt forsøg.
Azrael, du kan trykke på knappen på Smølfelatoren. Kom.
Vi prøver først med hendes hår.
Gammelsmølf, skynd dig. Jeg er så bange.
- Den ynkelige baby græder. - Hej, smukke dame.
Hackus er også smuk.
- Hej, kan du fortælle mig... - Hvilket værelse har hr. Gargamel?
Nej. Hotellets politik.
Audrey Hepburn.
Stands derovre. Her er det så. Paris' operahus.
- Ikke så ringe endda. - Gargamel er kommet frem i Verden.
- Tak. - Jeg håber, Smølfine er her.
- Jeg elsker en god musical. - Skyldig.
- Hr. det er til højre op ad trappen. - Tak.
- Hvad sagde han lige? - Aner det ikke.
Mine damer og herrer, Gargamel den Store.
Vent, jeg bad om en sky af mystik.
Det er lidt damp. Alakazambraca.
- Hellige smølf. - Hvor kom det fra?
Så mange kræfter har han aldrig haft før.
KUNSTNERINDGANGEN
Jeg er oprørt. Virkelig oprørt.
Beklager, hvem er du?
Jeg er Gargamels manager, Fru Du Lille.
- Hvad kalder I det udhus? - Napoleon Suite.
Det er den bedste værelse på hotellet.
Jamen, skat, det er på den forkerte etage.
- Ingen ønsker at være på... - Femte sal.
Ja, det er alt for lavt.
Vi går ind.
- Du skal ikke være herinde. - Taler du engelsk?
- Nej, undskyld. - Godt.
Kravl ud af min trøje, mens jeg snakker med ham, der ikke forstår mig, -
- og find så det omklædningsrum.
- Dejlig ferie drenge. - Jeg føler stressen forlade mig.
- Ikke så sur, Gnavensmølf. - Rolig.
Og så var der en kat. Ned, ned.
Og endnu en søjle. Det vil jeg gøre med alle kritikerne.
- Hurtigt. Op af rebene. - Er Smølfine virkelig det værd?
- Jeg spørger bare. - Kom.
- Ikke tilladt. - Det er skandaløst.
- Goddag. - Goddag.
- Du har brug for dit kort. - Ja, tak. Det er godt.
- Undskyld, du skal bruge dit nøglekort. - Selvfølgelig, mit nøglekort.
Åh gud. Hvor var jeg... Vi sad ved morgenmaden, -
- hos Tiffanys. Jeg vil gå tilbage og hente det.
Medarbejderomklædningsrum
Jeg vil vædde på, min hale tager skade af at kravle op af det her reb.
- Se selv. - Jeg hader mit liv.
Nu, må I alle gerne heppe på den store og ekstremt kraftfulde, Gargamel.
Hvad laver du her? Hvor vover du?
Selvfølgelig lugter her mistænkeligt. Jeg har set, hvad du stikker din næse i.
- Hvad? - Hej far.
Hør, Blue og jeg mente ikke, at du skulle gøre dette alene.
Vi gør det her sammen. Tre generationer, der arbejder skulder ved skulder.
- Vi har forskellig højde og sådan. - Vi er ikke Doyle mænd.
Winslow er ikke bedre end Doyle. Det er begge fornemme navne?
- Hvorfor griner I? - Fordi i magiens verden er katten stor.
- Ligesom en tiger eller en løve. - Stille. Tillad mig at vise jer det.
Alakazamcabra.
Prøv ikke at dufte grimt.
Hidtil er dette mit livs værste tur.
Og jeg har kun været på to.
- Se, der er Gargamels omklædningsrum. - Godt set, Pyntesmølf.
- Han har en stjerne på hans dør. - Lad os gå.
Husk mig på, jeg skal sætte en stjerne på mit paddehattehus, når vi kommer hjem.
Hvis vi nogensinde vil være blå, skal vi have hende til at tale.
- Har du nogen ideer? - Jeg fik en, sig bebe.
Pyt, jeg glemte, at du er dig.
Her er min plan. Vi lokker hende til at være ligesom os, -
- uartig. - Uartig uartig.
Vi bruger al vores godhed mod hende, og når det sker -
- tror hun, at hun er en del af vores familie.
Jeg kan godt lide familiesjov. Ødelagt familie.
- Tag hende. - Tag hende, få fat i pigen.
Vi ses senere, smølfekopier.
- Hurtigere. - Farveller, trolde.
Hvor er du?
Spørgsmål, hvorfor kan vi ikke nå håndtaget, men vi kan komme helt her op?
Du har lige tabt en kamp mod et tomt værelse.
Er der ingen der kommer her op og leger med den store kat, de bad om?
- I skal gå. Nu! - Lige så snart vi har Smølfine.
- Hej, magimand. Giv os Smølfine. - Hvad siger du?
Du hørte mig. Giv mig Smølfine. Nu.
Hvor vover du.
- Alakaza... - Far!
Hvad sker der?
- Det var rapt vildt. - Nej!
Ved den store den Merlins skæg, jeg kan huske dig.
- Vi mødes igen? - Far flyver.
Det lader til, at vi alligevel har en frivillig.
Nu bliver du ædt!
Sæt ham ned!
Lad min søn være. Jeg skal lære dig at komme på tværs af os Doyles.
- Hvad laver du? - Kom nu, Blue.
Sæt mig ned. Jeg kunne have ordnet ham.
Det var slutningen af showet, farvel.
Kom så ud, ud.
Smølfine er her. Hun har været her.
Se, jeg har fundet noget. Et portræt af perfektion.
Kan du forestille dig, hvor godt du ville se ud, hvis du hjalp til.
Had ikke spilleren, men spillet.
Er det kaffe? Vil nogen have en kop?
- Hvad er det? - Det er et spejl, du barbariske smølf.
- Hold op med at se på dig selv og skub. - Vrede før skønhed.
- Ved du, hvad det er. - Det får min bagdel til at klø.
Det er lidt skræmmende. Jeg mener, Gargamel.
- Klumpe, kan du ikke gøre noget smølf? - Det er en slags magisk vindue.
Måske kan det vise, hvor Smølfine er.
Gargamel. Vi skal ud herfra.
Smølfine, hallo? Hvor er du?
Afsted Smølfer.
Er der nogen? Børn? Smølfine?
- Far er tilbage. - Far.
Jeg siger jer, jeg synes ikke, det er sjovt.
- Hallo? - Hold fast.
Er I der nede, I små banditter?
De må være gået tilbage til hotellet.
Fart på. Hvis Patrick er her, er Gammelsmølf ikke langt væk.
Hurtigt, til hotellet. Vi skal finde hende, før han gør.
- Mit ansigt. - Hvad?
Det er smukt.
Juhuu, vi faldt, og det var ikke engang min skyld.
- Klør fem, en eller anden? - Hold da helt smølf.
- Det klør igen. - Har det noget med Smølfine at gøre?
Det har alt med hende at gøre, desværre.
Hvorfor har han bygget sådan en skræmmende maskine?
Er det en kæmpe Smølfelator?
- For at udvinde vores essens. - Hvad? Alle disse beholdere.
99 flasker med smølf på væggen.
- Så hvis Smølfine giver ham formlen. - Kan han -
- lave så mange Frækkerter om til smølfer, som hans grådige hjerte ønsker.
Øh, venner?
- Total smølfeundergang. - Åh nej.
Vær sød at gribe mig.
De bør virkelig lære at genbruge her.
Tænk Smølfine, tænk. Nej.
- Hvor er Smølfine? - Der er hun.
- Jeg elsker det her spil. - Lad hende løbe, hun kan ikke få hjælp.
- Dette passer perfekt i min plan. - Ja.
Hvorfor er du så vred? Det er mig, der er anden.
Du kommer brasende og ødelægger alt. Du er en omvandrende katastrofe.
- Se mig ind i øjnene og sig det igen. - Jeg kan ikke.
Fordi det ikke er sandt.
Jeg kan ikke, fordi dine øjne sidder på siden af dit hoved.
Så kan jeg bedre se din respektløshed.
- Hvad glor I på? - Skynd dig.
Det er global opvarmnings skyld, køb en Prius.
Slap jeg væk fra dem?
Undskyld. God hund.
Jeg kan godt.
Gammelsmølf, hvor er du?
Ikke overraskende, at vejen til Gargamels kælder går gennem kloakken
- Hr. Winslow. - Gammelsmølf.
- Patrick, se. - Hvad skete der?
- Gargamel pønser på en frygtelig plan. - Hvad med anden?
Det er Victor. Gargamel forvandlede ham til en and.
- Gargamel ved, vi har luret ham. - Jeg ville bare hjælpe.
Du ser vild ud. Jo, jeg gjorde det.
Koncentrér jer. Vi må finde Smølfine hurtigt.
- Der er hun. - Er legen slut?
- Hackus, kan du se slikbutikken? - Slik?
Jeg har en idé, lav noget ballade. Vær fræk.
- Jeg tager mig af resten. - Jeg elsker ballade.
- Hej Blondie, hvor skal du hen? - Glem det.
- Du mener ligesom din såkaldte far? - Det har han ikke.
Han kommer efter mig.
Nej, fordi han ved, at du er, hvor du hører til.
Jeg kidnappede dig ikke. Jeg har hentet dig hjem.
Jeg laver masser af ballade!
Nam! Slik.
Så kommer balladen.
Åh nej, de dræber ham. Vi er nødt til at hjælpe ham.
Jeg troede, du skulle være sød.
Men jeg...
- Hjælp - Smølf også. Okay, kom så.
- Nu er jeg virkelig i knibe. - Nej, Hackus.
Hjælp Hackus.
- Hvad skal vi gøre? - Vexy, giv mig et løft. Spring.
- Pletskud. - Hold da smølf.
Tag den, Slikfatter. Kom Hackus.
- Fedt at stjæle en vogn. - Jeg stjal den ikke.
- Den er ikke din, vel? - Frækt gjort.
Se, du er ligesom os.
Hvorfor kan jeg ikke få Smølfine til at give mig den formular?
Jeg får lyst til at...
Græde? Nej, skylle hende ud i toilettet. Der må være noget, vi kan gøre.
Jeg ved, din hjerne kun er på størrelse med en ært, men tænk.
Er i dag hendes fødselsdag? Og hvad så?
En gave? En kage? Være sød ved hende?
Bestikkelse og smiger for at løsne hendes lille stenhjerte.
Det var ikke mit første bud, men det kunne virke.
Jeg er så glad for, jeg fandt på det.
- Hvilken gave skal jeg købe. - Hej, fiske-ånde.
Ikke nu, Azrael.
Jeg finder på en oprigtig og sød gave, jeg kan snyde Smølfine med.
Ikke nu sagde jeg.
Ikke nu. Ikke nu. Ikke...
- Du går hjem. - Hvad?
Katte.
- Hvordan stopper vi? - Det bliver vist ikke et problem.
Perfekt landing.
Hackus, det er mudder.
Prøv bare, kat.
Godt gået. Af sted.
Sur mis. Sur mis.
- Denne vej. - Er på vej.
Hop op på storken.
- Vent, hvor er Hackus? - Flyv, Baseball.
Der kommer katten. Pas på.
Af sted.
- Se, det er en havkat. - Havkat.
- Det er fantastisk. - Jeg flyver baglæns.
Det er så smukt.
Jeg falder.
Smølfine er min helt.
Hvordan gik det?
Perfekt, bortset fra at det var en kæmpe smølfastrofe.
Det er Smølfies lov.
Jeg har gode nyheder. Jeg har lånt en tjeners tøj med adgangskort -
- til elevatoren. - Hvordan gjorde du det?
Lad os sige at Plazas vaskerum havde besøg -
- af den internationale hotelinspektør frk. Doolittle.
- Jeg var som Meryl Streep. - Godt klaret, Grace.
Får alle et nyt sæt tøj, eller er det kun Patrick?
- Hvad var det? - Det er Victor.
Han måtte ikke komme igennem lobbyen, så han fløj op.
- Intet dybdeperspektiv. - Det er en and.
- Gargamel zappede ham. - Du kan forvandle ham tilbage, ikke?
Det er transformationsmagi. Det går over af sig selv.
Slap af alle sammen. Men hvis I ser mig lægge et æg -
- forbliver det mellem os.
- Du virker ikke oprevet. - En and kan ikke blive oprevet.
- Vi ryster det af os. - Sagde du virkelig lige det?
- Det var meget smølfet af dig. - Tak.
Se, den lille Julemandssmølf værdsætter mig.
Måske lærer du også en dag at sætte pris på mine smølfekvaliteter.
Jeg vil ikke føre den samtale med en and.
Nu bliver jeg forkølet.
Bare jeg kun var forkølet. I stedet fik jeg en krystal stoppet ned i halsen -
- blev angrebet som pølse, faldt i en kloak, -
- og som om det ikke var ildelugtende nok -
- måtte jeg rejse i en armhule bare for, at finde ud af at vi snart uddør.
- Milde smølf, jeg er nederen. - Det er du i hvert fald.
Den eneste måde, vi uddør på er, at Smølfine giver Gargamel formularen.
- Det ville hun aldrig gøre. - Selvfølgelig ikke.
Hun vil aldrig blive en af dem.
- Havde du sjov med dine søstre før? - Meget ofte.
- Men jeg har aldrig haft en søster. - Det har du nu.
- Skal vi flyve om kap? - Mig? Nu kommer jeg.
- Jeg ryster dig af, Smølfine. - Aldrig.
Pas på.
- Hold godt fast, Hackus. - Ikke så fast.
- Undskyld. - Flyv, stork.
Det her er sindssygt.
Vi smølfer af sted.
Hackus er konge af verden.
- Du bruger beskidte tricks. - Jeg er kun lige startet.
Jeg kalder det: "En stor Smølfine".
Snegle til at tage med.
- Kom så slåer. - Giv mig dit bedste skud.
- Fik hende. - Du er en fræksak, Smølfine.
Jeg har set den statue før.
Den er smuk. De har en overalt.
Jeg kvæler den and. Den er som en sort sky, der forfølger mig.
Jeg forstår, men han er her. Han kommer.
Ja, om man kan lide det, eller ej.
At være til stede betyder meget. Det gør mange fædre ikke.
Han er ikke min far.
Dette er uheldigt, for så har du ingen.
- Så går vi i gang, gutter. - Lad os gøre det.
Okay smølfer, af sted til Gargamels hotel.
- Patrick, der er faktisk noget... - Nej. Du bliver her.
- Det var ikke det... - Tving mig ikke til at plukke dig.
- Kom så. - Vi henter Smølfine denne gang.
- Et hundrede procent sikkert. - Hvad sagde du lige, Gnaven?
Jeg gider ikke være gnaven. Jeg vil hellere være glad.
Fra nu af er jeg Positivsmølf.
- Jeg forstrakte mit ansigt. - Du vænner dig til det. Kom, Smølfer.
En papirspose. Hvor flot.
Held og lykke, far.
Gargamels kat. Kom, jeg fører dig til dit værelse.
- Receptionen? - Hør her, Doven Lars.
Hr. Gargamel...
Jeg vil have koldt øl og kød sendt til mit værelse om 10 minutter -
- eller jeg forvandler dig til et benløst dovendyr.
Hvordan gik det, Smølfer.
Det er ikke sjovt.
And, and, and. Gås.
Sikkerhedskortet til elevatoren. Patrick har brug for hjælp.
Når jeg giver ham dette, vil han se det.
Den her sorte sky har sol i sig.
Hurtigt, bord tre.
- Hr. Winslow. - Jeg kan ikke få bord her.
Det dufter lækkert.
Le bingo.
Hvis der bliver problemer på vej til værelset...
- Snot i en halv skal. - Undskyld, hr. Fisk.
- Du ser stegt ud. - Som jeg sagde, hvis der sker noget...
Der findes ikke problemer, kun smølfigheder.
- Du skræmmer mig, Gnaven. - Positiv.
- Godt, vi er inde. - Patrick Winslow.
- Patrick. - Hvad laver du her?
Redder din dag. Kom, jeg har noget, du mangler.
Kom nu, der er ikke tid til diskussion.
- Jeg har sikkerhedskortet. - Jeg har det.
Hvad er det? Det er vores værelsesnøgle.
Nu kan du komme ind, når du kommer tilbage.
Det var så lidt. Tak mig senere.
- Hvordan er du sluppet ud? - Sæt mig ned. Patrick, hjælp.
Vi har brug for dig til vores "And med Appelsin."
Vil du smage min vinge? Nej, jeg mente det ikke sådan.
Det starter med ænderne, og snart ingen er sikker.
Det er bare løgn.
- Hr. Winslow. - Hvor er han?
- Han er forsvundet. - Vi er helt alene.
- Vi er smølfet. Har nogen en plan B? - Jeg forsøger at forblive positiv.
Hr. Gargamel, roomservice.
Hej, misser. Her er din bestilling.
- Hvad skal vi gøre? - Smølfe ham ved overraskelse.
- Klumpe. - Hvad gør vi nu?
Opfør jer skræmmende. Jeg er et skræmmende spøgelse.
- Hvorfor er de små altid uheldige? - Jeg er positiv.
Vindue.
Tager du smølf på mig? Du slog os næsten...
Jeg mener... Sikke en udsigt.
Han ligner en and, siger som en and og lugter som pølse.
- Hvem af jer er Vic? - Genkender du ikke din egen far?
- Kom så. - Vi kan ikke efterlade de andre.
- De bliver spist. - Du har lige mødt dem.
Det er min flok. Jeg kan ikke efterlade dem.
- Helt ærligt. - Jo, kom nu.
Jeg er helt snavset til. Jeg ligner noget, katten har slæbt ind.
Så slemt er det heller ikke.
Og dog... Katten. Ikke i ansigtet.
- Fedest. - Vexy, hjælp mig med lukke døren.
Det var vanvittigt.
Farvel fugle, hav det sjovt.
Ja, giv mig fire.
Det er så rart at være sammen med en pige.
- Hvad laver du? - Jeg gav dig bare et knus.
Har du aldrig fået et kram?
Vexy.
Hackus knuse.
Jeg er sikker på, han bare kan blive derinde.
Skynd jer, de gør sikkert ganske forfærdelige ting mod hende.
Smølfine har brug for os. Hun er sikkert bange.
- Hvad laver hun? - Jeg tror, de krammer.
- Hackus elsker at kramme. - Smølfine, jeg skal vise dig noget.
Kig på os. Du kan da se, at vi er familie.
Smølfine, herovre.
Jeg er ked af, Gammelsmølf ikke kom og hentede dig.
Men måske hører du til her.
- Hos os. - Ja, måske gør jeg det.
- Hvorfor er hun sød overfor dem? - Hun mænger sig med sine kidnappere.
- Klassisk smølfholm syndrom. - Nej, hun tror, vi er ligeglade nu.
- Og de er ikke ligeglade. - Hun er forvirret.
Klumpe, Gnaven, op med jer. hjælp mig med at få døren åben.
Min datter er derinde.
Gnaven, du hopper, og jeg trækker.
- Kom nu, vi kan gøre det. - Giv ikke slip.
Far er hjemme.
Fordi han er så rar, har han gaver med.
- Gnaven, kom ned eller han ser dig. - Hvordan skal vi redde hende nu?
- Vær stille. - Måske fik vi en forkert start.
- Hvad sker der? - Jeg ønsker dig tillykke med dagen.
Det virker som i går, at du var en klump ler og andre rådne ingredienser.
Har du husket min fødselsdag?
Selvfølgelig har jeg det. Vi er familie.
- Men vi er hendes familie. - Tror hun, vi svigtede hende?
Din lille blå stedfar...
- Stedfar? - Jeg er så ked af det, skat.
Det må gøre meget ondt. Jeg husker, da min far smed mig ned -
- i brønden... For første gang.
Jeg husker det triste blik i hans øjne, da jeg omsider formåede at kravle op.
- Nå, men... Tillykke, skat. - Tillykke, Smølfine.
Lad mig åbne den. Grimt.
Bøje, knæle... Og hvad så.
Rigtig sødt, virkelig. Bliv ved, og du kommer til skade!
Ja, min skat. Tag du den bare.
Det er din helt egen lille tryllestav.
Gør det bare, det er din fødselsdagsgave.
Nej, gør det ikke.
Kan du lide den?
Fjollede mig. Jeg glemte helt at tænde for den.
Ja, kom så.
Prøv du den bare. Du skal ikke være bange.
- En dragetryllestav. - Det er trods alt din fødselsret.
Hvordan kan du vide, jeg ikke vil bruge den på dig?
Fordi, jeg er din far.
Bare mærk efter. Du ved, det er sandt.
- Hun vil zappe ham. - Ram ham, Smølfine.
- Smølfine. - Syng 'la la'-sangen.
Syng den.
- Det er godt, ikke, far? - Nej, hun er ved at blive en af dem.
Det har jeg altid ønsket at gøre.
- Vi mister hende. - Rigtig godt første forsøg.
Se lige dig en gang.
Du er virkelig fars lille pige.
- Smølfine. - Nej.
Nej.
Flyve op mod himlen. Fri omsider.
Hvem er du, Martin Luther Vinge?
Grin du bare, men jeg føler mig stolt som en påfugl...
Jeg er en frihedskæmper.
Hvad rapand er det?
- Jeg kommer, Smølfer. Victor er på vej. - Åbn jeres smølfeskærme.
Har jer.
- Der bliver mere og mere hvidt kød. - Gå ikke i panik.
Mig kan ikke lide det.
- Det var strålende. - Han er nøgen, ikk'?
Er I alle sammen okay?
Jeg har set forfærdelige ting dernede.
Jeg er mærket for livet.
Hvor er Smølfine?
- Hvor er Smølfine? - Vi kom for sent.
Godt gået.
Hav det sjovt, børn. Bare husk. Vær søde ved hinanden.
Flyt dig dog, din idiot.
Var smølferne her. I dette rum? Hvorfor sagde du ikke det?
Det må hun ikke få at vide. Hun skal væk herfra og få fat i formlen.
Nu. Smølfine, skat? Er du klar til at vi skal ud og feste?
Kom nu, det er sjovt.
Vi var så tæt på at få Smølfine tilbage. Han distraherede mig slemt.
- Ellers havde jeg nået elevatoren. - Husk at trække vejret og dæmp stemmen.
- Jeg vil have ham væk. - Han er din far.
- Nej, det er han ikke. - Han har ret, jeg er ikke hans far.
Hans rigtige far forlod dem og fik en ny familie. Det har sur over.
- Hvad siger du? - Og med god grund måske.
Jeg kan ikke tage skylden for det længere.
Jeg har aldrig bedt dig om at invadere mit liv.
Jeg bad dig ikke dig om at at gifte dig med min mor.
Eller at fjerne Zeus.
- Zeus, duen? - Papegøjen.
Min papegøje blev fjernet, fordi du havde allergi.
- Jeg havde ikke allergi overfor den fugl. - Jo, du havde.
Nej, ikke mig. Du var allergisk.
Det blev værre for hver dag. Din nysen, hosten...
Du ville bryde sammen, hvis du troede, det var din skyld, fuglen skulle væk -
- du tog allerede skylden for din fars forsvinden. Så jeg tog skylden.
Det er løgn. Jeg er ikke allergisk over for fugle.
Lugt til mine fjer. Kom nu, lugt.
Sandheden klør, gør det ikke?
Hør her engang.
Jeg elskede din mor af hele mit hjerte. Jeg tog mig af Janet.
Jeg gjorde hende glad.
Jeg valgte også at elske dig som mit eget barn.
Det behøvede jeg ikke at gøre. Men du var bare en lille dreng...
Ingen far, intet håb i hans øjne og et stort hul i hans hjerte.
Så jeg gav dig alt, hvad jeg kunne. Men du vil ikke have det. Det er okay.
Mit sidste råd til dig er: Når du bliver voksen...
Skal du ikke give alle andre skylden for din smerte.
Og uanset hvad du gør, så skal du ikke lære din vidunderlige søn, -
- at kærlighed er betinget, for det er den ikke.
Farvel, Grace.
Farvel, Blue.
Bedstefar Victor?
Farvel, Patrick Winslow.
- Se lige det store hjul. - Kom nu, mine kære.
Så det er derfor de kalder det, "Lyshavet".
- Her er mange mennesker. - Ja, jeg foretrækker at kalde dem...
Tilbedere.
Alakazie. Ned på knæ.
- Skal vi? - Kom så.
Du skal ikke bekymre dig, alle kan lide ham. Han er en stjerne.
- Kom. - Okay.
Tilgiv mig. Det er mine børn.
- Det er min bror. - Hej, jeg er Hackus.
- Se, en magisk skabning. - Hejsa, det er min fødselsdag.
Jeg har turbopas.
- Det er Hr. Gargamel. - Tak fordi I har varmet vores pladser.
Kom så børn, denne vej.
- Lad os gå. - Far?
- Det er snart spisetid. - Ikke nu.
Her er vi. Det sjove begynder først nu.
Er det ikke vidunderligt, min skat?
Forestil dig... med din hemmelige formel og min utrolige magi...
Er der absolut intet, vi ikke kan gøre.
Ja, tænk på alt det sjov vi kan have, Smølfine.
Okay, men hvorfor kører vi så, så langsomt?
Er det ikke sjovt?
Helt bestemt ikke.
Bedste tur nogensinde.
Smølfine er sjov, ikke'?
- Her kommer vi. - Pas på, her kommer vi.
Undskyld.
- Jeg må have svigtet hende. - Jeg ledte efter et sted at tænke.
Nej, det i orden. Jeg tænkte også.
Hr. Winslow, det er svært for mig...
Men må jeg spørge dig til råds?
Fra far til far. Det handler om Smølfine.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Jeg gjorde hende blå...
Lærte hende om kærlighed og venlighed.
Sandheden er, at Gargamel har skabt hende.
Hun er kun en smølf, hvis hun vælger at være det.
Men, hvad hvis hun ikke gør?
Hvis hun nu vælger ham? Vi kan miste hende.
Det har vi måske allerede.
- Jeg har ikke gjort nok. - Mener du det?
Gargamel skabte hende, men du... Du har gjort hende til den hun er.
Du trådte til og du elskede hende som dit eget barn.
Det var der ingen, der bad dig om. For du vidste, hun havde brug for det.
Og det er... -
- det er en unik form for kærlighed.
Hun er alt for klog til ikke at se det.
Du har ret. Vi troede ikke på hende, fordi hun ændrede sig...
Hun ændrede sig, fordi vi troede på hende.
Tak, Hr. Winslow. Det var præcis, hvad jeg havde brug for at høre.
Det havde jeg også.
- Lidt flere bobler. - Hvad med dem her?
- Kære smølf i himlen hvad har du spist? - Det er da i orden.
Hver gang en smølf slår en prut, er der nogen, der smiler.
- Kom så, smølfer. - Hvorhen?
- Ud at hente Smølfine. - Du har jo set hende, far.
- Hun var en af dem. - En hestehvisker?
En fransk socialist?
- Et flyvende Wollenda? - Nej, hun er med Gargamel. Følg nu med.
Jeg er ligeglad med, hvad vi har set. Man opgiver aldrig familien.
- Ja, far har ret. - Hvem er du...
Og hvad har du gjort af Gnavensmølf?
Jeg er positiv nu, husker du?
Nå, Smølfer. Lad os smølfe igang.
- Hr. Winslow, går du med os? - Er en smølfs røv blå?
- Det kan du fortælle mig.. - Hold så op.
- Er der andre? - Ud af badet. Der skal arbejdes nu.
- Lad os gå smølfe amok. - Lad os gøre det.
Er I klar? Kom så.
Okay, Hr. Winslow. Vi deler os her.
Jeg finder el-rummet og afbryder strømmen.
- Og vi finder Smølfine. - Alt imens vi ser godt ud.
- Kom nu, team building. - Vi ses indenfor. Held og lykke.
- Kom nu, venner. - I orkanens øje.
Hvorfor er vi hernede, Fader?
Vi fejrer fødselsdagen for din fortabte søster.
- Virkelig? - Vi kan ikke fejre fødselsdag, uden...
- kagen.
Jeg har lavet din favorit. Blålagkagen.
Ønsk dig noget, skat.
Alt det dit lille hjerte nogensinde har drømt om kan blive dit.
- Alt? - Selvfølgelig.
Indenfor rimelighedernes grænse.
Vi har kørt på dampene, her på det seneste.
Det er derfor, jeg har brug for formlen.
- Der er hun. - Er det en fødselsdagskage?
Vi havde også en fødselsdagskage. Hun så den bare ikke.
- De ligner en lykkelig familie. - Hun giver ham ikke den formel, vel?
Hvis hun gør, så betyder det enden på alle Smølfer.
Vent. Selv de smukke Smølfer?
Pyntesmølf, du kommer med mig. Klumpe og Gnaven, find Hr. Winslow.
- Victor, hvad laver du her? - Grace ringede til mig.
Hun sagde, du kunne bruge lidt hjælp.
Victor, vent. Som altid har Grace ret.
Jeg kunne godt bruge noget hjælp.
Prøv at starte med at løfte kloakdækslet.
Eller skal du reparere telefonforbindelsen?
Smølfine, formularen?
Brug al den tid du har brug for, bare det går hurtigt.
- Så kan vi alle være blå, sammen. - Hackus blå.
Der kan du se, de vil være blå.
- Ligesom deres storesøster. - Så kan vi være en rigtig familie.
Det er en hellig gave, de betroede mig.
Undskyld. Jeg kan ikke.
Hvad mener du med, du ikke kan? Jeg har givet dig alt.
Venlighed, gaver, en kage uden gift, det er forfærdeligt.
Jeg har fået nok, unge dame, nu giver du mig, hvad jeg vil have!
- Lige nu! Formularen! - Nej!
- Jo! - Far?
- Hackus er svimmel. - Hvad sker der med dem?
Bekymrer du dig virkelig for de ynkelige skabninger. Hvor synd for dig.
Og hvor dejligt for mig.
Ledningerne løber den her vej. Kom så, vi skal have hende ud derfra!
- Denne vej, Pyntesmølf. - Vi skal redde hende.
Det kan blive mit store øjeblik!
Det er jeg ked af, kære. Jeg troede, du vidste det.
De kan ikke leve uden essens.
- Far, nej. Hører du? - Nej, Vexy.
Så svimmel.
Giv dem det. Tag noget fra mig!
- Vil du ikke nok? - Du vil jo ikke give mig formularen.
Jeg kan ligeså godt lade dem dø.
Vil du lade dem dø?
Jeg kan altid lave andre. Det er desuden ikke mig, der dræber dem.
Det er dig!
Okay, jeg giver dig den. Bare du mader dem!
- Formularen først! - Giv dem det!
Hurtigt, vi skal derind! Den er låst.
Formularen.
En håbefuld tanke, en dråbe kongelig gelé...
Mimosa papirmasse.
- Jeg kan høre dem, men ikke se dem. - Vent, jeg har en idé.
- Far, se. - Giver hun ham formularen?
Åh, nej. Hjælp mig med at åbne den.
Og du skal sige en kærlig sandhed.
- Sørens også. - Sådan.
Det er formularen, Gammelsmølf brugte. Giv dem noget at spise nu!
- Vær sød. - Vi skal først se, om det virker.
Undskyld.
- Så er vi her. - Kom så.
- Skub til, Patrick. - Der er en indgang hernede.
- Kom så, Positivsmølf. - Ja, lad os stoppe dem!
En kærlig sandhed. Jeg håber, det virker.
Smølfine, tak.
- Min smølfe godeste, det fungerer. - Hackus blå.
Hackus er blå.
- Vi er blå, vi er Smølfer. - Verden er min.
Jeg kan lave mine egne smølfer.
Vi er blevet forrådt.
Endelig. Du er en rigtig dreng.
- Jeg er blå. - Nu til maskinen.
Far, nej.
Ingen bur til Hackus.
- Ind med dig. - Ingen bur til Hackus.
- Jeg har svigtet hende, Pyntesmølf. - Far, vent.
- Jeg tror, jeg kan nå denne lås. - God idé.
Kom.
- Fader, lad være. - Bliv stående, hvor I er.
Dit ansigt er utæt.
Hackus utæt.
Du har ofret alt bare for at redde os.
Det var jeg nødt til. Jeg bekymrer mig om dig.
Vi er familie.
Må ikke lække. Hackus elsker blå.
Sikke en morbid scene. Jeg ville kaste op -
- hvis dette ikke var det lykkeligste øjeblik i mit liv.
- Prøv håndtaget. - Kravl op på mine skuldre.
- Hvilken vej skal den? - Prøv med negativ.
Negativ. Jeg er kun positiv.
Et lille skridt for en troldmand...
Et kæmpespring for...
Du smølfe godeste, det fungerer.
Ja, jeg sagde, at du måtte trykke på knappen.
Jeg løj. Et kæmpespring for mig.
Blev lige stegt. Svært at se noget positivt i det.
- Smølfe irriterende. - Selv-kærlighed vil redde dagen.
- Jeg fik den. - Smølftastik arbejde. Kom afsted.
Kom, Azrael. Vi skal høste strøm en sidste gang.
Se på mig. Jeg er kampklar. Jeg ligner en kommandosmølf.
Du har ret. Kommandoer er rolige og usynlige.
- Der er hun. - Julemand?
Du er kommet for at hente mig.
Selvfølgelig kommer vi efter dig. Du er min datter.
- Har du nogensinde tvivlet? - Umuligt, det er låst.
- Gå. Vi finder en anden vej. - Vi ses derinde, Hr. Winslow.
Hold dette.
Min pige.
- Jeg gav formlen til Gargamel. - Men du reddede vores liv.
- Hackus lever. - Jeg har svigtet dig.
Jeg har forrådt Smølferne. Jeg er så ked af det.
Smølfine, livet er det mest værdifulde, som du kan beskytte.
- Jeg er meget stolt af dig. - Virkelig?
Virkelig? Ingen smæk eller rap over fingrene?
Tilgiver du hende bare?
Selvfølgelig. Vi vokser af al den kærlighed, vi får.
Vi svinder ind, når den kærlighed ophører.
Hackus er utæt igen.
Jeg fandt Smølfine. Halløjsa.
Åh nej, vi har ikke meget tid.
Tag formlen, og lad os komme væk.
- Vent, hvad med dem? - Hvad med dem?
- De har kidnappet dig. - De er Gargamels.
Det var jeg også.
Gammelsmølf opgav ikke mig, så jeg opgiver heller ikke dem.
- Du troede ikke, du var rigtig smølf? - Få dem ud, hurtigt.
Og så var der syv.
- Hej, missekat. - Velkommen til festen.
Se al den essens.
Jeg elsker virkelig jeres arbejde.
Især jeres blå periode.
Hele min krop knaser.
- Nu er det nok. Er du glad nu, Gargamel?
Ja. Men ser du Gammelsmølf, jeg vil have mere end nok.
Jeg skal jo have liv i denne.
Jeg kalder den "La Trylla".
Forstår du? Det er en tryllestav. Det er meget sjovt.
Hvis du ikke havde så mange smerter, ville du skraldgrine. Tro mig.
Hvad skal jeg dog gøre med al denne magt?
Nå ja, jeg skal regere over hele verden.
Gammelsmølf, du skal vide, at min første officielle handling bliver, -
- at lave en portal, fra Smølfernes landsby, -
- til min Smølifilator.
Så kan du være sammen med alle dine smølfe-venner.
- For evigt! - Det tror jeg ikke, Gargamel.
- Skynd dig. Gør det igen. - Giv mig den.
Skynd dig, han griber sin tryllestav.
- Ødelæg den nu. - Jeg er for smuk til at dø.
Smølfe-venner, bruge enden med fyrretræ.
Stå ikke bare der og råb.
Hackus er en rigtig dreng.
- Smidt i rendestenen igen. - Forsigtig.
- Hver gang. - Undskyld.
Klør fire.
- Er alle okay? - Alle Smølferne er til stede.
- Patrick. - Far.
Det lykkedes, Grace.
- Grace. - Smølfine.
- Jeg savnede dig. - Jeg var så bekymret for dig.
Grace, dette er Vexy. Min anden søster.
Det betyder, at du også er min søster.
Er du okay?
Er det sådan lykkelig føles?
- Hej, smukke dame. Jeg er også smuk. - Og dette er Hackus.
- Min bror. - Hackus, dette er Grace og Patrick.
Og dit barn?
- Dette er Blue. - Godt klaret, Grace.
- Han er smølfet. - Hvem er det?
- Det er Victor, han er... - Han er min far.
Og blåtastisk bedstefar til Blue.
Far og Victor.
- Jeg er stolt af dig, Patrick Winslow. - Bindestreg-Doyle.
- Bindestreg-Smølf. - Ja, drenge..
- Godt arbejde. - Positiv?
Fjern dig så. Jeg er slet ikke positiv!
Jeg er Gnaven. Jeg har en masse vrede, som jeg skal ud med.
Det føles godt.
- Jeg er tilbage. - Det er jeg også.
Jeg tror, I kender La Trylla, som er et morsomt ordspil.
- Sig goddag til min store... - Det tror jeg ikke, Gargamel.
Nej, La trylla. Hvor er slukknappen på denne her?
Nej, La Trylla. Nej betyder nej.
Dette kommer virkelig til at gøre ondt.
- Bravo, Smølfine. - Det var fantastisk.
- Det fik ordnet Gargamel. - Lad os alle tage hjem.
Jeg har et lille problem. Jeg har kun fem krystaller.
Jeg siger, ingen Smølfer bliver efterladt.
Smølfine, du klarer det godt med den tryllestav.
Det løber i mit blod. Som gjorde mig bange i starten.
En vidunderlig person sagde engang, det er ligegyldigt, hvor du kom fra.
Det afgørende er, hvem du vælger at være.
- Det er min pige. - Og du er vores far.
Tak for at give os et nyt hjem.
Og en ny familie. Du er en god Smølf, Gammelsmølf.
Du vil også være en god en.
- Jeg vil savne jer, Smølfer. - Vi navngiver en pølse efter dem.
Nu du siger det. Vi kan bruge blå pølser.
Smølfepølser.
- Rejs sikkert og smølf snart tilbage. - Tak igen, hr. Winslow.
Frk. Doolittle. Lille Blue.
Gammel-Victor.
- Farvel Winslow familie. - Farvel, Gammelsmølf.
Lad os gå, Smølfer.
Jeg kan ikke vente med at se resten af min familie.
Farvel, Smølfer.
- Giv plads, tak. - Gammelsmølf, du fandt Smølfine.
- Velkommen hjem, Smølfine. - Se lige dig.
Halløjsa, drenge.
Et par nye Smølfer til vores familie. Alle, dette er Vexy.
Hun er lækker.
Hej, jeg er Grådigsmølf. Skal vi dele en kage?
- Jeg smølfede næsten i bukserne. - Hackus, hils på dine nye brødre.
Mine nye brødre.
Teknisk set ifølge regel seks af smølflov...
- Giv ham nu bare et spark. - Dette væsen kan ikke...
- Hackus har stil. - Han er en af os.
Og så efter at have ventet tålmodigt på at blive relevant igen...
Vender vores heroiske fortæller tilbage i sin stjernerolle -
- for at understrege, at sidst var vi nået til -
- at hele landsbyen havde travlt med forberedelserne...
- Hvorfor er her pyntet op? - Tillykke, Smølfine!
Må jeg være fri? Jeg prøver at afslutte historien.
- Og så... - Lad os feste!
Mens musikken bragede løs og overdøvede fortælleren...
Dette er til min nye familie.
Danske tekster: SUBLiME JV NG Serier
Bedst på NXTGN.org
Hackus, jeg har en gave til dig.
Hav en god tur.
Hjælp mig, Lykka!
Hvor tror du, du skal hen? Du kommer med mig.
Hvor vover du at kalde mig det. Jeg har ikke klokket i noget.
Paris er fortid.
Vi er tilbage i den mørke middelalder. Væn dig til det.
Vil du have room service? Så råb ud af vinduet.
Du skal ikke vise mig klør, med mindre du tør bruge dem.
Kittekat.
Stop så. Ikke i ansigtet.
Best watched using Open Subtitles MKV Player